eratic (Dicționarul explicativ al limbii române, ediția a II-a, 1998)ERÁTIC, -Ă, eratici, -ce, adj. Care nu este fix. ◊
Bloc eratic sau
stâncă eratică = bloc de piatră adus mai ales de ghețari și așezat în regiuni cu care nu are nimic comun din punct de vedere geologic. – Din
fr. erratique, lat. erraticus.eratic (Dicționar de neologisme, 1986)ERÁTIC, -Ă adj. Care nu este fix; neregulat. ◊
Bloc eratic = bloc de piatră de dimensiuni mari, adus de ghețari și rămas într-un anumit loc în urma retragerii acestora. [< fr.
erratique, cf. lat.
errare – a rătăci].
eratic (Marele dicționar de neologisme, 2000)ERÁTIC, -Ă adj. care nu este fix; rătăcitor, neregulat. ♦ bloc ~ = bloc de piatră de dimensiuni mari, adus de ghețari și rămas într-un anumit loc în urma retragerii acestora. (< fr.
erratique, lat.
erraticus)
eratic (Dicționaru limbii românești, 1939)*erátic, -ă adj. (lat.
erráticus, rătăcitor, d.
errare, a rătăci, a greși. V.
eroare, rătăcesc).
Med. Intermitent, iregular:
frigurĭ eratice. Geol. Stîncă eratică, bloc eratic, care, pintr’o [!] cauză oare-care, se află dus departe de zăcămîntu luĭ natural.
eratic (Dicționar ortografic, ortoepic și morfologic al limbii române, ediția a II-a revăzută și adăugită, 2005)erátic (care nu este fix)
adj. m.,
pl. erátici; f. erátică, pl. eráticeeratic (Dicționar universal al limbei române, ediția a VI-a, 1929)eratic a.
1. Med. neregulat:
friguri eratice; 2. Geol. transportat de aiurea:
blocuri eratice.eratic (Dicționarul explicativ al limbii române (ediția a II-a revăzută și adăugită), 2009)ERÁTIC, -Ă, eratici, -ce, adj. Care nu este fix. ◊
Bloc eratic sau
stâncă eratică = bloc de piatră adus mai ales de ghețari și așezat în regiuni cu care nu are nimic comun din punct de vedere geologic. — Din
fr. erratique, lat. erraticus.