degoma (Dicționarul explicativ al limbii române, ediția a II-a, 1998)DEGOMÁ, degomez, vb. I.
Tranz. A face operația de eliminare totală sau parțială a sericinei din firele sau țesăturile de mătase, pentru ca acestea să capete caracteristici superioare de prelucrare și de calitate. – Din
fr. dégommer.degoma (Dicționar de neologisme, 1986)DEGOMÁ vb. I. tr. A îndepărta stratul de sericină de pe firul de mătase naturală. [< fr.
dégommer].
degoma (Marele dicționar de neologisme, 2000)DEGOMÁ vb. tr. a îndepărta stratul de sericină de pe firul de mătase naturală. (< fr.
dégommer)
degoma (Dicționar ortografic, ortoepic și morfologic al limbii române, ediția a II-a revăzută și adăugită, 2005)degomá (a ~) vb.,
ind. prez. 3
degomeázădegoma (Dicționarul explicativ al limbii române (ediția a II-a revăzută și adăugită), 2009)DEGOMÁ, degomez, vb. I.
Tranz. A îndepărta, total sau parțial, sericina de pe firele sau țesăturile de mătase naturală, pentru ca acestea să capete caracteristici superioare de prelucrare. — Din
fr. dégommer.